<P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ticurile pot fi motorii sau verbale si se caracterizeaza prin executare brusca si imperioasa. </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ticurile motorii simple comune includ clipitul, scuturarea capului, ridicatul din umeri, grimasele faciale si tusitul. </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ticurile vocale simple comune includ dresul vocii, murmuratul, plescairea limbii, etc. </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Efectuarea lor poate fi precedata de o nevoie, iar reprimarea lor produce disconfort. Daca atentia copilului este distrasa ele pot fi suspendate temporar si dispar in mod obisnuit in timpul somnului.&nbsp;</P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ticurile apar cel mai adesea catre varsta de 6-7 ani si se instaleaza progresiv. La inceput ticul poate fi o simpla conduita motorie reactiva la o situatie de anxietate pasagera (cand se separa de o persoana semnificativa pentru el, sau in timpul unei boli…). </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ticurile pasagere, tranzitorii, apar adesea in mod reactional la circumstante particulare (intrarea la scoala, nasterea unui frate, etc.). </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Semnificatia simbolica a ticului este in mod evident variabila pentru fiecare copil, in functie de conditiile mediului in care traieste copilul sau de constitutia sa (sensibilitate exagerata, tip slab de sistem nervos, copii timizi). </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Ticul poate fi si un simptom de stare nevrotica, caz in care se integreaza intr-o organizare de tip obsesional a personalitatii. Este vorba de copii care se controleaza cu mare atentie, aparent supusi si pasivi, dar aceasta pasivitate mascheaza in realitate o opozitie puternica. </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Reactia parintilor la primele manifestari ale ticului poate fi determinanta pentru evolutia sa. Observatiile prea insistente, ironiile sau interdictiile vor spori anxietatea sau angoasa copilului si vor conduce la mentinerea ticului. </P>  <P>&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Terapia medicamentoasa este de cele mai multe ori indicata in afectiunea Gilles de la Tourette, dar de cele mai multe ori, inainte de a recomanda o forma sau alta de tratament pentru stoparea ticurilor, este indicata o evaluare psihologica atenta.</P>